Daleč, daleč med gorami,
daleč za modrimi vrhovi na obzorju stoji mogočna gora.
Gora, ki se ji ne upa približati noben človek.
Stara legenda pravi, da globoko v gori spi strašni Trol.
Gorski kralj.
Po legendi lahko trola iz spanca zbudi samo eno.
Če princese ne poročijo pred njenim 18. rojstnim dnem.
Kristin, si pripravljena?
Če princese to hočejo ali ne,
vsi kralji najdejo ženine za svoje hčere,
preden je prepozno.
Dobrodošli.
Vaša kraljeva visokost. Vaša milost.
Jaz, danski princ Fredrik, z veseljem in ponižnostjo
sprejmem roko vaše hčere.
Preprosti kmetje so. Ne razumejo prefinjenega jezika.
Dober dan, lepo je biti tu.
Velik medved je šel naravnost proti meni, a jaz sem pogumen.
Zato sem se vrgel na njegov hrbet,
ga zgrabil za vrat in stiskal, dokler ...
Dokler ni mrtev obležal na travi.
Kristin, poslušati me moraš.
Kralj sem in zahtevam, da se poročiš s Fredrikom!
Nočem se poročiti!
Jutri je tvoj rojstni dan, poročila se boš!
Če zgodba drži in se princesa ne poroči pred 18. rojstnim dnem,
se bo gorski kralj zbudil, prišel ponjo in jo odpeljal k sebi.
Tam jo bo uročil in bo vse življenje njegova sužnja.
Kristin?
Kristin!
PEPELKO IN SKALNI TROL
Hej!
Zdaj sva si bot.
Živjo. Espen sem.
Ni se nama treba rokovati. Res neumen običaj.
Zakaj ne bi samo pomahali z roko naprej in nazaj?
Ali pa stali na eni nogi?
Vedno toliko govoriš? –Le po bližnjem srečanju s smrtjo.
Če ne boš utihnil, boš imel še eno tako srečanje.
O, glej. Si lačna?
Nisem še videl, da bi kdo tako hitro jedel.
Nekaj časa nisem imela teka.
Zdaj pa ga spet imaš.
Kam si namenjena?
Iti moram. Hvala za hrano.
Ne vem niti, kako ti je ime. –Morda se spet srečava.
Če se ti uspe obdržati na nogah.
Dobro jutro, brata.
Dobro jutro, kaj? Že od rane zore delava.
Ja, res je. –V življenju je še kaj drugega kot delo.
Živjo, oče.
Ptice so spet pojedle pridelek. Nisem rekel, da postavite strašilo?
To bi moral narediti Espen. –Ja, Espen.
Si kupil, kar sem naročil? –Ja.
Ne boste verjeli. Mimo je šla punca na konju ... –Espen!
In potem sem padel v reko. –Pojdita po lok in pasti.
Ves dan sva delala. –Samo kašo sva jedla. –Na lov gremo.
Grem lahko zraven? –Ne!
Vsi moramo prevzeti odgovornost. Čas je, da odrasteš.
Ja. –Dobro.
Ostani tu in pazi na hišo. Ničesar ne počni. Prav ničesar!
Jasno? –Ja, razumem.
Dobro, sin. –Izvoli.
Sedi in se igraj s pepelom. Samo to ti gre dobro od rok.
Trol ...
Nobenega trola se ne bojim!
Ne!
Ne, ne, ne!
Seveda. –Ostalo pa lahko nasolimo.
Pojasnil bom.
Sedel sem in se igral s pepelom, ko sem zunaj zaslišal korake.
Trol je bil. –Kaj si naredil?
Res je. Vsaj mislim, da je bil Trol.
Ti trapasti fant ...
Ti ... Pepelko.
Nima smisla. Vse je uničeno.
To je bila njena edina slika.
Dober dan, preprosti kmetje.
Ste videli iti mimo princeso na veličastnem konju?
Z dolgimi rjavimi lasmi, izjemne lepote.
Princesa, ne konj.
Nismo je videli.
Kaj pa ti?
Ne.
Ne? –Laže, gospod.
Če mu zavijem vrat, bo povedal.
Kako bo govoril z zavitim vratom? Bedak.
Povej, kaj veš.
Ne poslušajte ga, njegove zgodbe so same laži.
Rekel je, da je včeraj videl trola.
Torej verjame v staro legendo?
Verjame v staro ... –Legendo.
Oh. Kakšno legendo?
Da bo Trol ugrabil princeso, če se do 18. leta ne poroči.
Tistemu, ki jo najde, bo kralj dal princeso za ženo in pol kraljestva.
In to bom jaz.
Jo bodo dali kar komurkoli?
Princesa se bo poročila z mano. To vsi vedo.
In ko se bova poročila,
ji bom pokazal, kam sodi.
Preprosti kmetje.
Na, to je vse, kar imam.
Najti morata princeso. Upajmo, da bomo nagrajeni za to.
Obnovili bomo kmetijo.
Kaj pa jaz?
Odslej boš moral sam skrbeti zase. –Lahko ostanem in ti pomagam.
Če mi hočeš pomagati, odidi. –Ampak, oče ...
Ne! Pojdi.
Nočem te več videti.
Per ...
Pridi.
Poglejta, kaj sem našel.
Kaj si našel? –Razbito ogledalo.
Kaj ti bodo te smeti?
Nikoli ne veš, morda mi prav pride.
Poglejta, kaj sem našel!
Kaj si pa zdaj našel?
Vrzi to.
Morda mi bo prav prišlo.
Na pomoč!
Pomagajte.
Nekdo potrebuje pomoč. –Nimamo časa.
Bomo kar pustili nekoga v stiski? –Dovolj težav imamo.
Po tvoji zaslugi.
Pogledat grem, kdo je. –Pridi, Pal. Pridi.
Adijo, Pepelko.
Pomagaj mi! –Slišim te.
Na pomoč.
Pomagaj! Pridi bliže. –Živjo.
O, še dobro.
Hotela sem nasekati drva, pa se mi je nos zataknil.
Nos? –Boš samo stal in buljil ali mi boš pomagal?
Oprosti.
Stoj! Stoj! Stoj! Sekiro moraš uporabiti.
Naj ti odsekam nos? –Si zmešan?
S sekiro razširi razpoko.
Dajmo!
Zelo dolgo sem bila ujeta tu,
brez hrane in vode.
Nimam veliko. Imam pa tale krompir.
Kaj pa počneš tukaj, globoko v gozdu?
Princeso iščem. –Torej je le prišlo do tega.
Gorski kralj jo je vzel. –Ni to samo pravljica?
V vsaki pravljici je nekaj resnice.
Pozabi na to. Ne moreš ji pomagati. –Počakaj!
Moram rešiti princeso, sicer ne morem domov.
Poslušaj me. Legenda pravi, da obstaja le en meč.
ki lahko predre troljo kožo gorskega kralja.
To je meč Tvegir. –Kje ga najdem?
Pozabi! Prenevarno je. –Moram vedeti.
Meč je bil pred mnogimi leti izgubljen v strašnem močvirju.
V tistem močvirju je nekaj zlobnega.
Veš, kje je to močvirje?
Dala ti bom svoj zemljevid, ker si mi pomagal.
Ta zemljevid ti bo kazal pot do tja, kamor hočeš iti.
Hvala.
Zemljevidu moraš reči. –Reči ...
Zemljevid, pokaži mi pot do Tvegirja.
To ni v redu. Lepo ga prosi.
Prosim.
Adijo. Pepelko!
Av, moj nos!
Poslušaj me. Jaz sem kralj!
Poročila se boš s Fredrikom! –Nočem se poročiti!
Morda so jo ugrabili razbojniki. –V tistem gozdu so še hujše reči.
Spet govoriš o trolu? Veš, da je to le stara legenda.
Trol se bo na silo poročil z njo. Njegova sužnja bo ...
Vaša visokost.
Našli smo ...
Vaša visokost ...
Našli smo njenega konja. Oziroma kar je ostalo od njega.
In še to smo našli. –Kaj pa je to?
Mislimo, da je zob.
Gorski kralj.
Per, kako dolgo že nisva jedla?
V želodcu mi kruli.
Misliš, da so od koga?
Nihče ne bo opazil, če vzameva eno.
Vsak eno? –Ja.
Nenavadne barve so.
A so zelo dobra. –Boljših jabolk še nisem jedel.
So vama všeč naša jabolka? –Nisva vedela, da so vaša.
Doma jih imamo še več, lahko jih pojesta, kolikor hočeta.
Kolikor hočeva? –Bi šla z nami?
Kje so jabolka?
Še enkrat ugrizni, pa boš videl.
Glej, Espen!
Živjo. Pridi, prisedi. Hrane je dovolj za vse.
Nikoli ne odidimo od tod.
Je vse v redu?
Bi morda še eno zlato jabolko?
Jej.
Daj, pojej.
Tako, ja.
Veselim se poroke s tabo.
Vesela sem, da si prišel k meni. Se ti zdim lepa?
Draga brata, zelo vaju imam rad. –In midva tebe, Espen.
Raziščimo naš novi dom. –A vsa dobra hrana je tu.
Pozneje bomo jedli. Tu bomo ostali za vedno.
Oprostite, lahko vstanemo od mize? –Seveda.
Zabavajte se, me pa bomo medtem pripravile še slastnih jedi za vas.
Pridita.
Gremo.
Kot v palači je.
Poglej to. –Kam gremo?
Stran moramo. –Tu imamo vse.
To je le privid. Jabolka so začarana.
Zakaj moraš vedno vse pokvariti? Zažgal si hišo,
zdaj pa naju vlečeš proč od lepih deklet.
Zbudita se!
Zdaj bo poroka!
Bežimo!
Ne bežite! Poročili se bomo.
Kaj so ti stvori? –Gozdne nimfe!
Ne boste pobegnili.
Tukaj smo! Ne odhajajte! Počakajte!
Za nami so! –Poročili se bomo!
Hitro!
Ne!
Hvala, da si naju rešil, Espen. –Ni za kaj.
A ko naslednjič vidita lepotico s kravjim repom, pojdita naprej.
Če troli res obstajajo, zakaj jih nismo še nikoli videli?
Podnevi se spremenijo v kamne. Samo ponoči pridejo ven.
Kako pa to veš? –Pač vem.
Bi moral vedeti še kaj? Tudi zmaji obstajajo? –Zmaji ...
Kaj pa samorogi? –Ne bodi trapast.
Zakaj je to bolj trapasto od trolov? –Nesmiselno je. Konj z rogom?
Ko najdemo meč, bomo lahko rešili princeso.
Njam, surovo meso. Tega imam najraje.
Ojej ...
Glejta, kaj sem našel. –Klobčič volne.
Boš začel plesti? –Nikoli ne veš.
Pal je videti utrujen. –Še malo, pa bomo tam. –Ojej.
Počakajta me. Počakajta.
Pal!
Pal, kam greš? –S praznim želodcem junak hitro nastrada.
Tega si ne moremo privoščiti.
Dobro, da je vsaj eden od nas mislil na to.
Espen, naroči tri velika piva.
In tri sklede kaše.
In za zraven še sušeno meso.
In tri cimetove zavitke.
Je to res potrebno?
Če junak zavitka ne dobi, se težko s trolom bori.
Če ne dobim hrane, bom še koga namlatil.
Espen ...
Tu je vaše vino. –Končno, čas je že bil.
Eden za vas.
In za vas.
Počakaj.
Se mi samo zdi ali smrdi po prdcu?
Smrdi po prdcu. –In ne le po prdcu.
Tudi po hlevu in prešvicanih nogavicah,
pa malo po suhem lasišču. Naj pokusim.
Okus ima po prdcu.
Postrezi mi z dobrim vinom sicer bom kupil krčmo in jo zažgal.
Kot darilo človeštvu. Hvala.
Princeso moramo najti pred drugimi. Sicer je vse izgubljeno.
Mislite, da jo ima gorski kralj?
Na bodi trapast. Škrati in troli ne obstajajo.
Izvoli. –Hvala.
Še tri sklede kaše s sušenim mesom in tri cimetove zavitke.
Takoj bo. –Obdrži ostanek.
Hvala. –Prosim.
Gospodar ...
Kaj je? –Veste, koga sem videl? –Na zdravje.
Si ogledamo zemljevid? –Ja.
Zemljevid, pokaži nam pot do Tvegirja, prosim.
To pa je čarovnija. –To je močvirje, ki ga je omenila starka.
Meč mora biti v tem ribniku.
Tja gremo.
Če najdemo meč, lahko rešimo princeso.
Spet se srečamo! Nisem se vam še predstavil. Princ Fredrik.
Espen. Pepelko.
Se opravičujem, ker sem bil zadnjič grob. Princesa je moja zaročenka.
Ljubiva se. Vse bi dal zanjo.
Če imate kakšen podatek, ki bi mi jo pomagal najti,
bom poskrbel, da boste bogato nagrajeni.
Kako bogato?
Dovolj, da obnovimo kmetijo, pa še bi ostalo.
Če torej kaj veste ali pa imate ...
Čaroben zemljevid denimo.
Kakšno naključje, ker smo našli ...
Če se tako ljubita, zakaj je potem zbežala s poroke?
Povejte mi, kje je! –Gotovo se lahko dogovorimo.
Espen, daj mu zemljevid.
Ne. –Hej, daj mu zemljevid.
Takoj mu daj zemljevid. –Daj mi ga.
Ne.
Oprostite. –Daj mu zemljevid.
Izvolite, tri sklede kaše.
Trije zavitki in meso. Previdno, vroče je.
No, kje smo ostali? –Espen.
Gospod!
Dajte jih! Zdaj!
Pridi sem!
Ne, ne, ne!
Hej, kam greš?
Pridi ven! Pridi ven, sem rekel!
Nehaj!
Ujemi!
Zdaj te pa imam!
Stopil si v solato. –Ne, Espen, ti si.
Ne, ti si stopil v solato.
Mami!
Gremo!
Mislim, da smo jim ušli. –Upam.
Tam so! Za njimi! –Bežimo!
Si kdaj kaj zadel? –Sem, drevo.
Stojte! –Hitreje! Gremo!
Kaj bomo pa zdaj?
Konec je. Celo Gunnar ne bo zgrešil s te razdalje.
Dajte mi zemljevid, pa jo boste odnesli le z manjšimi poškodbami.
Se spomniš poletja, ko smo skočili s skednja?
Ko sem si zlomil roko? –Ja.
Ne, daj mu zemljevid. –Dolgočasim se. Ubij jih.
Ne, ne, ne! Dal ti bom zemljevid.
Dal ti ga bom.
Izvoli. –Prinesi ga sem.
Zdaj! –Ne!
Pridi, Christian! Gremo.
Zakaj nisi vzel denarja? Lahko bi šli domov.
Ampak princesa ... –Princesa ni naša odgovornost.
Si tako naiven? Misliš, da se bo poročila s tabo?
Ne.
Po tvoji zaslugi je zdaj še princ Fredrik naš sovražnik.
Ja, pa kaj? –Pa kaj?
Medveda je ubil z golimi rokami.
Jaz sem slišal, da je ubil dva, z zvezanimi rokami.
Da ni ubil treh z zvezanimi očmi? –Veš, kaj je tvoj problem?
Ne razumeš, da tvoja dejanja vplivajo na druge.
Ko ne opraviš svojih nalog, imamo mi dvakrat več dela.
Vsak dan garamo, ti pa niti s prstom ne migneš.
Naši družini bi šlo veliko bolje,
če ti ne bi bil del nje.
Pomirita se!
Nehajta. Umirita se.
Per, nehaj!
Espen ...
Daj mi zemljevid.
Daj mi ga!
Daj mi zemljevid!
Per, daj no. Nehajta se prepirati, prosim.
Kot otrok je, nikoli ne bo odrastel.
Glejta, kaj sem našel.
Kaj si pa zdaj našel? –Staro medvedje krzno.
Boš vlačil to krzno, polno bolh, prek gore?
Za nekoga smeti, za drugega zaklad.
Zdaj razumeš?
Rešil nas je pred princem in nimfami, našel je zemljevid ...
Počakaj, počakaj!
Vem, da naj bi se po legendi poročila.
A potrebujem poročno obleko.
Dokler je ne dobim, ne bo poroke.
Ne hodite naprej!
Za božjo voljo, obrnite se!
Nekaj je narobe z zemljevidom. –Kaj bomo pa zdaj?
Poiščimo ribnik.
Per?
Pal?
Zakaj ne more biti meč v Močvirju prsatih mlekaric?
Nekdo je tu.
Kje je Espen? –Za nama je bil.
Espen!
Lepo, spet se srečamo. Nadaljujmo, kjer smo končali.
Kje je tretji? –Umrl je.
Ko je padel v vodo, je zadel ob skalo. Mrtev je.
Ne govorim s tabo. –Ne govori s tabo.
Kje je? Kje?
Per?
Pal?
Našel sem ga!
Misliš, da naju bodo ubili?
Ne skrbi.
Ne vedo, s kom imajo opravka.
Pripravi se. –Kaj imaš v mislih?
Hej. Ti, ja. Nekaj sem ti pozabil povedati.
Kaj? –Pridi sem, zašepetal ti bom.
Pridi.
Pal, zdaj!
Hija! Teci!
Mrtev si.
Če mora kdo odtočit, naj gre zdaj.
Gunnar, greš odtočit? –Ne, ni mi treba.
Pa ti ne bo treba čez pet minut in se bomo morali ustaviti?
Mogoče. –No? Potem pa pohiti.
Medved!
Medved? –Tamle je! Naj grem po samostrel?
Ne, saj nikoli nič ne zadeneš!
Medveda ste ubili z golimi rokami. –Tisti je bil drugačen.
To je pa zelo čuden medved.
Medved ...
Ti si najpogumnejši
ali pa najneumnejši človek, kar sem jih srečal.
Zemljevid, prosim, pokaži mi pot do votline gorskega kralja.
Ja, tvoja brata sta bila zgovorna, ko te ni bilo.
Ne vem, kaj nas čaka v tisti gori, a nekaj zagotovo vem.
Ti in tvoja neumna brata boste imeli čast, da to prvi izveste.
Kaj pa Kristin?
Poročil se bom z njo. Kolikokrat naj ti še povem?
A če mi bo še nasprotovala, bom vladal sam.
Tragične nesreče pri lovu so se že dogajale v kraljevih krogih.
Dober poskus reševanja, brat. Moral bi videti Pera.
Česa takega še nisem videl. O tem bi lahko pisal domov ... –Pal!
Zakaj smo se ustavili, zdaj ko vemo, kam gremo?
Moj topoglavi prijatelj, če je legenda o gorskem kralju resnična,
potem troli lovijo ponoči.
Počakati moramo do jutra, ko gredo trolčki spat.
Potem bomo vkorakali v votlino in ...
Nazdravimo pogumnemu in modremu kralju Fredriku.
In čednemu. To si pozabil, a pustimo zdaj to.
Kako sem lačen. Vse bi dal za pečeno raco.
Ne glej tja, samo težje ti bo.
Fredrik! Lačni se ne moremo boriti s trolom.
Prav imaš.
Če jo dosežete, je vaša.
Ja, zgrabite jo!
Smešno je, ker so privezani ob drevo in je ne morejo doseči.
Prav imaš, mali Jan. Zato je smešno.
Le kaj zdaj počne oče?
Ga bomo še kdaj videli? Pogrešam ga.
Ne boste me spet prelisičili.
Nisem neumen. Pameten sem.
Vsi trije so tu.
Prav imaš.
Kaj bi torej lahko bilo?
Ne! Bežimo!
Vrnite se! Vrnite se!
Prerezati moramo vrv. Kamen, Per. Kamen!
Daj no, Pal, stegni se.
Ena, dve, tri! –Dobro.
Espen! –Daj že.
Pohiti!
Dajmo, dajmo!
Espen! Espen, zdaj!
Gos!
Pal!
Tu ostanite! Varujte me! Božični bonus za vse!
Kaj? Božični bonus?
O ne. Streljaj!
Zadel sem!
Espen!
Pridi sem.
Roke ...
Odveži me.
Kaj je ta vonj? –Gos imam.
Si znorel? –Kaj je?
Tvoj apetit nas bo pogubil. –Žal mi je.
Kot da jo še vedno vonjam.
Christian? –Ne bom se vam izneveril, gospod.
Mislil sem, da te je tisti stvor ujel.
Ne, uspel sem mu pobegniti.
Bedak, naravnost k meni si ga pripeljal!
Samo zaščititi sem vas hotel.
Christian ... –Ja, gospod?
Dobro si mi služil vsa ta leta. Zahvaljujem se ti za to
in za tvoje zadnje požrtvovalno dejanje poguma.
Ampak ...
Dobro sem!
Ne, ne, ne!
Mami!
Mislita, da je Trol odšel? –Ne vem.
Pal! Pal!
Za vse to ...
sem jaz kriv.
Vem, da se veliko pritožujem čez tebe.
Preveč sanjariš.
In ne moreš zabiti žeblja, ne da bi porušil celo hišo.
Vendar imaš nekaj posebnega. Nekaj edinstvenega.
Vidiš stvari, ki jih drugi ne. Dosežeš lahko nemogoče.
V zadnjih nekaj dneh si se boril s princem,
uporabil si čaroben zemljevid in ukanil gozdne nimfe.
Pal naju potrebuje.
To je tvoj svet.
Tu sem izgubljen, kot si ti doma na kmetiji.
Povej mi, kaj moram, in to bom naredil.
Ne, ne, ne.
Ne!
Umrl bom tukaj!
Ljuba! Hvala bogu. Mislil sem, da bom tu umrl.
Prišel sem te rešit. –Ne gre ti ravno najbolje.
Pojma nimaš, kaj vse sem prestal. Prava nočna mora.
Mislila sem, da si ne maraš mazati rok. –Res je.
A sem to storil zate.
Ljubim te ne glede na to, kaj si misliš o meni.
Samo prestol hoče. Rekel je, da te bo ubil, ko se poročita.
Lažnivec!
Ta tatič nas je hotel oropati, ko smo spali.
On je hotel okrasti nas.
Misliš, da bo princesa prej verjela neznani barabi kot zaročencu?
Hvala. –Kdo si?
Ime mi je Pal. Z bratoma Perom in Espnom
smo te šli iskat, ker te je ugrabil Trol ... –Čakaj.
Si rekel Espen?
Z rdečimi lasmi, v telovniku.
nadležno pozitiven, z več poguma kot pameti?
Ja, to je on. –Je povedal kaj o meni?
Ja, da slabo jahaš.
Je rekel še kaj? –Nismo imeli časa za pogovore.
Bo prišel in naju rešil?
Glej, kaj sem našel.
Dobro.
Poglej, kresnice. –Nimava časa za to.
Mi zaupaš?
Gotovo imava kaj uporabnega. Kozarec.
Neverjetno, kaj lahko narediš s praznim kozarcem za med.
Starejši imajo prednost.
Pazi na jezik. Sploh pa imaš ti meč.
Votlina gorskega kralja.
Je to Palov čevelj? –Ja.
Videti je kot labirint. Kaj bova?
To bova uporabila, da bova našla pot nazaj.
Ti pa imaš svoje trenutke.
Več let lahko traja, da preiščeš vse te hodnike.
Espen! –Pomagaj!
Espen?
Glej, kaj sem našel. –Espen!
Pripravljen? –Ja.
Sta pripravljena? –Ja.
Kristin ...
Počakaj, da tvoj oče sliši za to.
Nihče se tako ne vede do princa Fredrika. –Bi raje ostal tu?
Hvala.
Nazaj prihaja.
Hej, kaj se dogaja tam zgoraj?
Ne slišim vas!
Nehajte me utiševati. Gor me povlecite!
Hvala. Končno.
Tu počakaj.
Sonce vzhaja. Kmalu bomo varni. –Kmalu ni dovolj. –Stoj.
Dohitel nas bo. Više moramo, tako nas bo sonce prej obsijalo.
Dobra ideja.
Pojdimo gor!
Počakajte me!
Ne!
Za nami je!
Na pomoč!
Bedak.
Espen!
Kaj pa zdaj?
To je moj svet.
Espen!
Nikar, Per!
Per!
Per! Ne!
Per, zbudi se! Per ...
Espen, stori kaj!
Zamoti ga!
Hej, pridi pome! Mene hočeš, ne?
Sonce ...
Dajmo, dajmo ...
Sovražim ta gozd!
Pozdravljena, starka.
Ojoj, kako si grda. –Kaj bi rad?
Veš, kako se pride do gradu? –No ...
Tja moraš. Samo naravnost.
Aha. Najlepša hvala.
Bedak.
Vaša visokost ...
Za glasnika si v zelo slabi formi.
Zunaj ...
Mama! Oče!
Rada bi vama predstavila prijatelje.
Enega še posebej. Če ne bi bilo Espna, ne bi bila tu.
Ja, najbrž ste prišli po nagrado.
Kakšno nagrado?
Obljubila sva, da bo tisti, ki te najde, dobil ...
Vladanje je prevelika odgovornost za preprostega Kmetiča.
Prosil bi le za toliko denarja, da lahko obnovimo kmetijo.
Vsekakor.
Oprostite, vaša visokost ...
Je položaj kralja in Kristininega moža še na voljo?
Ker ne bi imel nič proti ... –Pal.
No, nič ... –Nobene poroke ne bo,
ne danes ne jutri.
Draga Kristin, poroči se, s komer hočeš in kadar hočeš.
In če se nikoli ne bom?
No, predaleč ti pa ni treba iti.
Kristin ...
Skupinski objem!
Ne, nič skupinskega objema. Pojdi vadit!
Bi lahko nekaj lačnih popotnikov dobilo malo kaše?
Vrnili ste se.
Dobrodošel doma, sin.
Dobrodošel doma.
Žal mi je. –Meni tudi.
Oče ...
Ampak ...
Vama je uspelo? –Ne nama, Espnu.
Midva sva mu le pomagala.
Mama bi bila ponosna nate, Espen.
Kliči me Pepelko. –Ne ...
Vse tisto sem rekel v jezi.
Nisem tako mislil.
Ni ti treba nositi tega imena. –Navadil sem se ga.
Obdržal ga bom.
Pepelko.
Adijo!
Nič boljša nisi v jahanju.
Hočeš jezditi z mano ali ne?
PEPELKO IN SKALNI TROL
Pridi ...
Ja!
Prevedla Tanja Bulajič
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija